EN NETFLIX-SERIE
-Var bestämd den här gången. -Ja, kära du.
-Ska du…? -Jag vill bara…
Ursäkta, John.
De är min riktiga familj. Älskar du mig ens?
De är min riktiga familj.
Älskar du mig ens?
Du får inte vara här.
Ni tog min portfölj, Herblet.
Jag har ingenstans att ta vägen.
Vi har en ny ledning nu, Lila. De vill ha ditt huvud på ett fat.
Älskar du mig ens?
Jag fattar.
Ding-dong, häxan är död, så vi straffar hennes dotter.
Inte direkt rättvist.
Vi kan släppa av dig i valfri tidsperiod…
Okej.
Västberlin.
1989.
Sehr gut.
Okej.
-Titta. -En kula.
Auf Wiedersehen.
KOMMISSIONEN
Din listiga lilla rackare.
Du har hittat mammas reservplan.
Vad det än är som du jagas av, Lila vännen, så fortsätt springa.
Stanna aldrig upp för ett normalt liv.
Normalt är inget för tjejer som oss.
Och kom ihåg, lita inte på nån. Förutom mig.
Puss och kram, mamma.
Gå vidare!
Hördu.
Får man låna släggan?
Nu kör vi!
Var är din mamma?
Hon drog med basisten.
När kommer hon tillbaka?
Om en vecka.
Hon gör så ibland med basister. Vi kom hit med en från Atlanta.
Mammor suger.
Verkligen. Men jag klarar mig. Du måste inte stanna.
Inte du heller.
Du…
Ska vi åka till Amerika och plåga en gammal vän till mig?
Det kan bli kul.
Visst, jag hänger med.
Grymt.
Must be the money!
Vad fan, farsan…
Dödade du mig och la mig i skuffen på bilen?
Det stämmer bra det, och du var död i 22 minuter.
Fullständigt sårbar. Jag hade kunnat ta alla dina organ.
Varför?!
Om världen ska gå under har du bråttom att bemästra dina förmågor.
-Vi har mycket att göra. -Nej, pappa!
Har du berättat?
För Viktor?
Inte än.
Herregud… Han lär inte ta det bra.
-Det var nödvändigt. -Men det borde ha varit familjens beslut.
Vilken familj då, Brutus?
Snygg dräkt, förresten. Du ser ut som en oklämd finne.
Borde vi hitta nån som du kan prata med?
Jag mår bra. Det är du som har en identitetskris.
Var det "bra", det du gjorde mot mig på hotellet?
Luther.
Ben kallar till familjemöte.
Bra. Jag kommer.
För båda familjerna.
Tror du att du kan få din sida att samarbeta?
Jaha, du menar allvar.
Jag är med.
Hon är med.
Vad fan gör du? Stanley är borta!
-Kolla i skorstenen. -Han blev Kugelblitzad, för helvete!
Och vems fel är det? Du tog hit honom.
Grattis, ni är smått usla som föräldrar.
Kan vi fokusera nu?
-Hur öppnade ni dörren? -Den var typ redan öppen.
"Typ redan öppen"… Du borde blivit ingenjör, Diego.
Där finns bara sushi och död.
Mitt framtida jag i Kommissionens bunker varnade mig för Oblivion.
-Pogo sa… -Stopp!
-Lever Pogo? -En annan Pogo, men ja.
Apan sa att pappa tränade Sparrows för ett superhemligt uppdrag i…
Oblivion?
Och så visar det sig att ni två vandrande könssjukdomar
faktiskt har varit där.
Allt leder till Oblivion. Vi måste dit.
-Glöm det. -Vi kom knappt levande därifrån.
Än sen? Det handlar om mer än bara er.
Säger han med fingrarna i behåll. Jag har inte gett en mumie en handtralla.
Nåt monster med en kniv på en kedja högg av mig fingrarna därinne.
Diego må vara 90 % idiot och 10 % juck, men han har rätt angående Oblivion.
Vi tänker inte valsa in dit igen bara för att du säger det.
-Bra, för ni ska med oss. -Det här kan bli intressant.
-Vart då? -Sparrow Academy.
Undergången är här, så nu lägger vi ner tjafset och bekämpar Kugelblitzen ihop.
Vad händer annars?
Då blir Stanley inte den sista som försvinner.
Kom.
Trevligt att träffas.
Hon högg sig i ögat.
Välkomna. Känn er som hemma.
-Det här är vårt hem. -Ursäkta?
Geléböna?
Var är Viktor och Klaus?
-Säkert Kugelblitzade, med vår tur. -Du kan vara så svartsynt.
Vad har du gjort med handen?
Vi hinner inte med nåt småprat. Sätt er ner.
"Är ni snälla" vore trevligt.
Nej.
Det här var ju trevligt. Visst?
Att vara samlade så här som en enda stor familj.
-Svettas jag? -Nej, det är ingen fara.
Vi har haft våra duster, men skit samma. Vi lägger det bakom oss, okej?
En fråga?
Om jag dödar dig, får vi tillbaka vår Ben då?
Hypotetiskt.
Om du fortsätter blir handen ditt minsta problem.
Om testosterontvillingarna är färdiga vill jag att vi lägger upp en plan.
Var är han?
Hej, Viktor.
Vad har ni gjort med Harlan?
De har inte gjort nåt. Det var jag.
Jag dödade Harlan.
-Jag… Jag förstår inte. Varför? -Han förtjänade inte att leva.
För att de ansåg det? Varför skulle du lyssna på dem?
-20 dollar på lillen. -De bestämmer inte över oss.
Jag sätter emot.
Du kunde ha pratat med mig, vi kunde ha löst det.
Så att du kunde ljuga igen och ta hans parti?
-Så var det inte. -Jo, precis så var det.
Jag vet att Harlan dödade våra mammor.
-Va? -Jävlar!
Vilken vändning…
-Vem har sagt det? -Harlan.
Efter att du ljög mig rakt upp i ansiktet.
Stämmer det, Viktor? Är Harlan orsaken till allt?
-Ja, men han ville inte göra nån illa. -Hur vet du det?
För att jag kände honom.
Han var snäll och rar tills jag gjorde honom till en av oss.
Jag förstörde honom. Om ni behöver nån att klandra så står jag här.
Tror du inte att jag gör det?
Du gjorde det inte för att rädda världen.
Du gjorde det för att såra mig.
Som hämnd för…
Fortsätt.
Säg hennes namn.
Ska vi ta en liten paus?
-Blev Claire levande igen när Harlan dog? -Blev Sissy det när du skyddade honom?
-Jag dödade ingen! -Men du satte allas liv på spel!
Vet du hur det kändes att se dig strida för mannen som förintade min dotter,
i stället för att rädda henne?
Jag kan inte rädda Claire.
Det gör ingen. Men jag fanns där för dig.
-Jag försökte… -Försökte vadå, hjälpa mig att sörja?
Familjen är snabb med att säga åt mig att härda ut,
men ivrig att lösa dina problem.
Nån behövde få betala, för du verkar ju aldrig göra det.
Du förintar världen, dödar Pogo och nästan mig,
och sen ska vi ränna runt och städa upp efter dig? Jag har fått nog.
Lugn, Allison.
-Jag… -Håll käften!
Allison!
Varenda gång jag skapar mig ett nytt liv
så får du världen att gå under och tar det från mig!
Hur gör du det där utan ett rykte?
En liten avskedsgåva från Harlan.
Nu räcker det, Allison. Det är inte okej!
Vi borde ha lämnat kvar dig i källaren.
Allison!
Hur gick det?
Det är lugnt.
Vi fortsätter.
Härligt… Ni bråkar precis som vi.
Nej.
Så här bråkar vi inte.
Berätta nu, vad brukar vi roa oss med tillsammans?
Jag förstår inte frågan.
Gjorde vi inga familjeutflykter?
Med vår pappa? Så fan heller.
Han var en fullständig diktator.
Han brydde sig enbart om uppdragen, inget annat.
Varför saknar du då kunskap om dina krafter? Lärde du dig inget på akademin?
Det spårade ur ganska tidigt på akademin.
Jaså?
Fem gick vilse i tiden.
Han bara försvann.
Ben dog i Jenniferincidenten.
-Tragiskt. -Tragiskt, ja, men jag är inte klar.
Du drogade din dotter i åratal.
Du förvandlade Luther till ett apmissfoster och satte honom på månen.
Du stängde in mig med en massa spöken.
Och sen tog du livet av dig så att vi aldrig skulle få några svar.
Jag förstår.
Det jag försöker säga är att du var en usel pappa.
-Ja, det gick fram. Tack. -Bra.
Då är det hög tid att gottgöra det. Jag börjar på en gång.
Du mördade mig och la mig i skuffen på bilen! Jag för bok, pappa.
Nu gnabbas vi inte om detaljer. Jag hjälper dig få kontroll på krafterna.
Du slutar beskylla mig för din andra fars synder. Det blir en nystart.
Okej, men jag har ju sagt att jag inte kan styra hur länge jag är död.
-Det är ett av livets mysterier. -Struntprat.
Att dö på rätt sätt kräver färdighet.
Man behöver bara rätt tränare. Litar du på mig?
Ja, jag litar på dig.
Nästan-odödlighet är en enastående gåva.
Men du återuppstår efter oförutsägbar tid med reflexer som kokt spaghetti,
oförmögen att försvara dig själv och gruppen.
Du har vänt en tillgång till en svaghet.
Inte för att jag bryr mig om din åsikt,
men hur skulle jag gå tillväga för att bli bättre på det?
Vi börjar med att skärpa dina reflexer. Övning ger färdighet.
Ställ dig där.
När du är snabb nog att fånga bollen har du lyckats.
Varför inte?
Men bara så du vet har jag bollsinne som en packad kattunge.
Ser du?
Klaus Hargreeves, återupplivningsträning.
Testet inleds klockan 13.15.
Återuppstånden efter 18 minuter och 6 sekunder.
Du lurade mig.
Du ser, för långsamt.
En gång till!
Du är en hemsk pappa!
En gång till! Ta emot!
Elva minuter och sex sekunder.
Bättre, men inte bra nog.
Koncentrera dig, Klaus.
Du klarar det. En gång till!
Nio minuter och tjugo sekunder.
Det gör ont.
Jag tror att du börjar få kläm på det.
En gång till!
Jag tror jag har fattat.
Sex minuter.
Fyra minuter.
Två minuter. Utmärkt!
Snabbare! Snabbare! Snabbare!
Där ser du. Jag tvivlade aldrig.
Nu är du redo.
Redo för vad?
Visst är den vacker?
Den tog Stanley.
Och några miljarder andra.
Som jag inte kände och inte bryr mig om.
För allt handlar ju om dig…
Vi är irrelevanta. Den kommer att sluka hela universum.
Vad består den av?
Små svarta hål som kollapsar i allt snabbare takt.
-Varför sugs inte vi in? -Det vet vi inte.
Varken ni eller den borde finnas här.
En omöjlighet mot en annan omöjlighet…
Universum är svagt för balans.
Grace har hållit koll. Nästa våg kommer om tre timmar.
-Vad ska vi göra? -Fånga in den.
-I en dysonsfär? -Ja.
Okej.
Isoleringsfaktor?
0,98 vid maximalt energiflöde.
Draghållfasthet?
Brottgräns 10 000 GPa.
-Borde jag tända på det här? -Nej!
-Vad tror du, Fem? -Det kan funka.
Eller så dör vi en fruktansvärd död.
Jag är med.
-Det är inte dig vi behöver. -Förlåt?
Vi behöver Sloane, Lila, Christopher och…
Viktor.
Så klart.
Du är min familj, Viktor.
Det finns inget som kan få mig att älska dig mindre än jag gör.
Vad du än är här för att säga så kommer jag inte ner om Allison är kvar.
Jag skulle bara hämta jackan.
Väntade du på att nån skulle komma och hämta dig?
Oj…
Vad pinsamt.
Vår Ben var helt klart bättre.
Ja, ni säger det. Men han dog väl?
Det snackas om att vi är uppblåsta, men ni har verkligen problem.
Att låta världen brinna för att du är arg på din syster… Snyggt.
-Det gör jag inte. -Jag bryr mig inte.
Det spelar snart ingen roll ändå. Om några dagar är vi Kugelstekta.
Då antar jag att Harlan dog förgäves.
Snyggt jobbat.
Sluta gråta ner mina lakan, ditt emo.
Det är äckligt.
Kom igen… Jag trodde att vi skulle åka hem.
Du har en gåva som du inte använder fullt ut.
Varför är du av alla människor rädda för de döda?
Inte vet jag, kanske för att nåt svin stängde in mig
med en massa spöken när jag var liten.
Exakt! Vi kan inte ändra på det som skett, men vi kan konfrontera det.
Här blev din gåva din mardröm.
En man blir man först när han dräpt sin ungdoms demoner.
Tack för den, Obi-Wang, men mina demoner är verkliga.
Desto större anledning att möta dem.
Du förlorade nåt livsviktigt här.
Det är dags att du tar tillbaka det.
Bara champagne.
Vilka töntar.
På tal om töntar…
Har du nåt insidertips om hur jag ska få din jobbiga bror att…
…godta min ursäkt?
Folk vill inte ha ursäkter. De vill ha bekännelser.
De vill att man räknar upp alla sätt man sårat dem på, så de vet att man förstår.
Om man inte är Viktor, för då duger ingenting.
Ja, det där var spännande.
Hur känns det med…?
Bra.
Jag föredrar humlebeskan i en bra Guinness.
Jag trodde att jag skulle må bättre av att döda Harlan. Eller sämre.
Eller åtminstone känna nåt, men…
…det gjorde jag inte.
Eller så har du alla känslor samtidigt så att de tar ut varandra.
Nej, jag tror att jag börjar förstå allt till slut.
Vad menar du?
Om några dagar är vi alla döda.
Eller på nån ny tidslinje där Harlan säkert aldrig ens har funnits.
Allt är värdelöst.
Det är inte på riktigt.
Inget varar.
Jävlar… Det har slagit slint.
Hör på nu.
Att hålla på med tidsresor strular till det i skallen,
men saker är fortfarande på riktigt.
De susar bara förbi så fort att man blir yr av förändringarna.
Det är som konståkare.
När man ska ta en trippel Salchow bakifrån eller vad det heter
så behöver man en fokuspunkt.
Nåt konkret att hålla fast vid…
…vad som än förändras omkring en.
Och om jag hade det, men förlorade henne?
Då får du hitta en ny.
Annars faller du.
Vi är redo.
Hur sätter vi igång?
Har du flyttat på en bisvärm?
-Nej, det vore konstigt. -Man plockar inte bara upp den.
Man håller den lugn och bygger en kupa runt den för att fånga den.
Ett av de svarta hålen vibrerar med en annan frekvens.
-Jag känner dem. -Bra.
Låt dem inte öka eller ändra frekvens, för då smäller det.
Upprör inte bina. Uppfattat.
Lila, när du är redo gör du likadant som Viktor.
Vad gör hon?
Utnyttjar dess tyngdkraft för att komprimera den.
Häftigt.
Ni sa inte att ni skulle bygga ett fängelse åt Gud.
Mamma?
Det har ni ingen rätt att göra.
Vi är lite upptagna här, Grace.
Jag hade bestämt en hämndens dag…
Vad pratar du om?
…befrielsens år var inne.
Helvete!
Jag hade bestämt en hämndens dag, befrielsens år var inne.
Skärp dig.
Skärp dig, din fega…
Helvete!
Mamma!
Det är Diego. Tvinga oss inte att göra dig illa.
Jag hade bestämt en hämndens dag, befrielsens år var inne!
Jag behöver dig, Lila.
Ta det inte personligt.
Okej…
Framåt
Kristi stridsmän
Fly ej undan
Tag ert svärd
Nu, Christopher!
Hit!
Fort, vad är du rädd för?
Spökena som äter ansikten.
Nej, du är rädd för att misslyckas, så du ger upp för att slippa besvikelsen.
-Vems besvikelse? -Min.
Oavsett tidslinje är jag för skicklig för att ha lämnat dig så olärd.
Alltså var det avsiktligt.
Jag fick er barn att känna er ynkliga och osäkra för att kunna kontrollera er.
Varför skulle du göra det?
Det spelar ingen roll. Fokusera! Jag har bevittnat dig i dag.
Under den överdrivet manikurerade ytan är du en krigare.
Det är vålnaderna som borde frukta dig.
-Hur besegrar jag dem? -Jag vet inte.
Men jag tror av hela mitt hjärta att du vet det.
Visa dem.
Bli allt som jag var rädd för att låta dig bli.
Okej.
Okej, jag gör det.
Du är sannerligen ett mirakel.
Funkade det?
Nästa Kugelvåg kommer om tre, två…
…en…
Undviker du mig?
Påkommen.
Min reseguide?
Jag har gjort en ny lista åt dig.
Med alla dina favoritmonument i Italien som fortfarande finns kvar,
färgkodade efter region, givetvis.
Nörd.
Du har räddat världen, så nu förtjänar du att få se den.
Och jag vill se den med dig.
Jag… Jag har gjort den själv.
Jag fick inte tag på en diamant med så kort varsel, men det är en månsten.
Jag tog med den hem och har sparat den till ett speciellt tillfälle.
Den är jättefin, Luther.
Sloane…
Vill du gifta dig med mig?
-Tråkigt med din robot-mamma. -Hon var inte min riktiga mamma.
Okej.
Förlåt att jag ljög om Stanley.
Jag saknar honom också.
Jag gillade skitungen och hans elefantöron.
-Han förtjänade bättre. -Ja, det gjorde han.
-Vet du varför jag tog honom till dig? -För att du är sociopat?
Nej.
För att jag är feg.
Att dumpa ett barn på dig för att se om du skulle fly
kändes lättare än att säga sanningen.
Som är?
Jag är gravid, Diego.
Diego.
Jag är gravid.
Jag kan kissa på en sticka sen, men kan du just nu bara…?
Mamma sköt mig i hjärtat.
-Visste du det? -Ja, Fem berättade det.
-Hur fick du reda på det? -Evighetsväxeln.
Jag saknade ditt fåniga nylle och tänkte kika på dig, men såg…
Saken är den…
…att jag nog inte kommer att vara så bra på mammagrejen.
Äpplet och trädet.
Men jag såg dig med Stan, och du är en bra pappa.
Vad vill du ha av mig, Lila?
Okej.
Ärligt talat…
…så tror jag att du borde fly.
Jag…
Jag är ett jävla vrak.
Och jag tror att nån som aldrig haft en familj
inte kan begära att få en.
Men det är vad jag vill.
Med dig.
Får jag tänka på saken?
Visst.
Absolut.
Vill du ha sällskap?
Visst.
Okej.
Det var fint gjort.
Att döda mamma, så Diego slapp.
Herregud, vilken sjuk familj vi är.
-Förlåt, jag hörde hur det lät. -Ingen fara.
Vad ska vi göra med Allison?
Allison oroar oss alla, men du skrämmer mig.
Allvarligt?
Hon dödade en människa. Jag försökte göra det rätta och rädda Harlan.
-Vet du varför jag hoppades så på det här? -Du är gammal och trött?
Jag slaktade ett styrelserum fullt av folk så att vi kunde komma hit.
Jävlar.
Ett litet råd från en som har varit där…
Räkna inte efter.
Ekvationen går aldrig ihop.
Det går inte fem räddade Harlan på två Claire.
Såna som vi kommer aldrig
att rädda tillräckligt många liv för att väga upp dem vi tar.
-Det accepterar jag inte. -Då kommer du att drunkna.
Det är maktens pris. Ibland trampar vi på myror.
Ju snabbare du inser det, desto tryggare för oss alla.
Vad ska det betyda?
Det betyder att du är mycket farlig, Viktor Hargreeves.
Dina beslut påverkar hela världen.
Så hur välvilliga de än verkar vara,
så får du inte fatta dem ensam.
Vet du vad man kallar en superhjälte som jobbar ensam
och inte lyssnar på andra?
En skurk.
Jag är ingen skurk.
Och det hoppas jag innerligt att du aldrig blir.
Men det återstår att se.
Håll dig på mattan nu.
Om du behöver nåt så finns jag alltid här för dig.
Men om du ljuger för oss igen…
…då dödar jag dig, Viktor.
-Bra att vi slöt fred. Det gick ju bra. -Ja.
Men vi dödar dem väl i morgon bitti?
-Chris har första tjing på knivpojken. -Ingen ska döda nån.
Varför inte?
Vi gick efter din plan, gick ihop med dem och räddade världen. De behövs inte mer.
-Jag är inte färdig. -Med vad?
Det är mellan mig och pappa.
-Har du slutit avtal med pappa? -Kanske det.
Jag går nu.
-Sätt dig. -Nej.
Vi erkänner inte din auktoritet längre.
Du är en urusel ledare och den enda du är lojal mot är dig själv.
Du för inte Christophers talan.
Jaså? Jag är Nummer Ett. Ni ska göra som jag säger.
Inte längre.
Skål för ett liv utan det där kräket.
Vad händer, Christopher?
Backa, Fei.
Det är ingen fara, Chris.
Fei!
Jag ska hjälpa dig…
Herregud, Luther…
Vi måste sticka. Nu.
Vi måste ut!
Ben!
Spring!
Undertexter: Karl Hårding